TEMPS

**[[image:Temps-Samuel.jpg align="center"]]Temps**
No pareix que hui dia li donem molta importància al temps, i en realitat és una de les coses que més ens haurien d'importar, si no la que més. Les hores passen sense que nosaltres puguem fer-hi res, o millor dit, sí que podem fer una cosa, i es aprofitar el temps, viure de forma que no ens puguem penedir del que hem fet o del que podríem haver fet. El temps és una cosa de la qual disposem tots, uns de més i altres de menys, com es lògic, però cadascú pot fer el que vulga amb el seu temps.

Es curiós, quan una persona major que tu et pregunta: “Quants anys tens?”, i tu li respons: “En tinc désset” (per posar un exemple), i eixa persona et diu: “Ai, quina sort que tens!, qui els pillara!, Mira’m a mi, amb quaranta-i-tants!”, eixa persona no hauria de queixar-se d'açò, perquè també ha tingut désset anys, i divuit, i jo també tindré quaranta; el problema no és quants anys tens, sinó com els has passats.

//Samuel P//. - 22T

Temps
Des de sempre ens ha acompanyat amb el seu pas sempre inexorable. El temps és mesurat diferentment segons regions i cultures on et trobes, però sempre amb el mateix significat i amb el seu únic objectiu, la inexorabilitat. El temps té la capacitat d'ajudar a curar, a oblidar, i mai el podem recuperar.

El temps, a més, té el poder de controlar-ho tot, produeix efectes sobre totes les coses, sobre els humans, els objectes, amb una finalitat devastadora: deteriorar, encara que, de vegades, pot ser superable amb l’experiència que ens dóna.

El temps afecta psicològicament a les persones amb la capacitat que, quan algú vol que passe ràpidament, no ocórrega d’aquesta manera i viceversa. Pareix que tinga vida pròpia i avance al seu ritme, fora de control.

//Adrián H//. – 22T

TEMPS
El temps és allò que acabarà amb tots nosaltres i que sense voler estem malbaratant. Des de fa molts anys l’home ha valorat el temps i la joventut com tresors i ha intentat sense dubte capturar-lo per a viure eternament. Quant ets jove, el temps no es valora ja que com en tens de sobra no t’adones que és una cosa que has d’apreciar. Però quan et fas més vell i t’adones de les errades comeses en el passat, te’n penedeixes i demanes més temps per a reparar-les. En conclusió, el temps i la joventut són com tot: quan en tenim de sobra no l’aprofitem i quan ens falta el trobem a faltar.

//José Ángel// P.- 22A